EPISODE TOLV
Vent her, herre. Kom.
Tror du Sikes er der inne, herre? Vi har fulgt etter ham i to timer.
Det er nok bare ennå et gjemmested.
Finfint. Det er Charley.
Det er storjakt på gang. Jeg trodde aldri jeg skulle ta meg hit.
Jeg ønsker du ikke hadde kommet. Jeg trodde det var sikkert.
Jeg trodde kompiser holdt sammen.
Min eneste kompis er Toby Crackit.
Er bygningen omringet? Enkelt nok.
Baksiden vender mot elven.
Pass på så lyset ikke vises. Slapp av, det er bare gjørme
og rotter der.
Jeg stakk fra puben rett før politiet kom.
Ble Fagin tatt? Ikke han, nei. Om ingen tystet.
Ingen skulle våge å tyste på gamle Fagey.
Unna! Unna vei!
Vi må treffe fru Maylie snarest.
Fru Maylie, har du hørt fra Harry? Ikke ennå, herr Brownlow.
Da skal jeg selv fortelle. Fagin er tatt.
Takk gode Gud! Så Oliver trenger ikke være redd.
Vi er ikke klare med Monks ennå, min kjære.
Alt er ordnet. Ja, men vi må vente til vi
er sikre på vitnene våre.
Vi sløser tid. Slipp løs hunden. Herre.
Om Sikes er der inne med dem, kommer den ikke tilbake.
Så verken Fagin eller broren din kan skade deg lengre.
Jeg tror jeg var mest redd for Sikes. Det var vi alle.
Tenk om ... tenk om han kommer.
Den gale morderen!
Vi må slippe ham inn. Kan det ikke hjelpes?
Gud hjelpe oss! Hva gjør det vesenet her?
Hans eier er ikke langt borte.
Hysj. Hva er det?
Hvordan kom du deg inn?
Dårlig vindu.
Akkurat som det der udyret.
Han kjenner deg for godt, Bill.
Ja. Forbann ham.
Er hun ...
Er kroppen begravd ennå?
Hvorfor ikke?
Hvorfor beholder de sånt ovenfor jorda?
Hold dem tilbake og hold fred. Er du klar, sersjant?
Harry, gutten min. Hysj, herre.
Fagin er tatt. Utmerket. Sikes er der inne tror vi.
Faen ta dere alle!
Har dere ikke noe å si?
Jeg trodde ikke han skulle være her. Ikke vi heller.
Charley. Charley ...
Kjenner du meg ikke igjen? Slipp meg ut.
Og angi oss alle? Kom ikke hit, ditt monster.
Jeg angir deg, jeg lover! Ro deg ned.
Hjelp. Mord! Sikes er her oppe. Her er han.
Lukk opp i kongens navn.
Hjelp. Mord. Sikes er her. Hjelp.
Lukk opp i kongens navn!
Bill, Bill. Hvordan skal det bli?
Unna.
Du også. Unna.
En gang til. Og låsen.
Bill, hvor skal du? Hva er det med ham?
Vent på meg.
Toby, er vi ikke venner?
Venner Toby.
Stans Bill, de vil se deg der ute.
Ta hunden, de må være her oppe. En av dere konstabler tar hunden.
Det er over for oss, Toby.
Stans i kongens navn.
Hvor er han? Hvor er Sikes? Han er der ute, herre.
Vi prøvde å holde ham, guvenør.
Før bort disse mennene.
Vær forsiktig, herre. Han er desperat.
Der er han. Han er på taket bak deg.
Han slipper unna. Sikes, kom ned.
Overgi deg. Han er på vei til elven.
Han må stoppes.
Han krysser taket.
Vi må finne et vindu på den andre siden.
Her, han kommer her. Stopp ham.
Her.
Sikes.Vær ikke dum, du slipper ikke vekk.
Stopp ham, han vil drepe meg.
Vi har Fagin og vi vil ta deg.
Stopp han. Han drepte Nancy. Han vil drepe meg.
Han drepte Nancy. Han drepte Nancy.
Kjære Bill, du har ikke hjerte til å drepe meg.
For Guds skyld, for din skyld, slutt før noen dør.
Nancy.
For guds skyld, få meg bort herifra,
Du har ingenting å frykte. Frykt er alt han husker herifra.
Men det er bare minnet.
Før du kom hit Oliver, hadde du ikke en venn i verden ...
Nå kommer du med et helt selskap.
Kom inn alle sammen. Sitt ned. Frøken Rose, Oliver.
Alt er ordnet.
Brownlow. Vet du noe om hva vi skal få høre?
Noe. Grimwig er en forsiktig mann ...
Rose? Ja.
Husk at jeg elsker deg. Og vil ha deg som min kone.
Rose, det var her ...
Første gangen jeg var her ... Jeg stod der, fremfor styret.
Jeg har et og annet å si til mannen i styret.
Vær ikke redd, Oliver. Det er ham!
Den gale mannen ved vertshuset. Han som var i vinduet med Fagin.
Ingen grunn til uro. Han er ikke gal, hva han enn er.
Han kaller seg Monks. Men han er din bror, Edward Leeford.
Edward Leeford, jeg ber deg underskrive
denne erklæringen foran disse vitnene.
Det sier at du berøver Oliver Twist hans navn, arv og hans gode sinn
ved å konspirere med en Fagin, for tilfellet dømt til døden
i fengselet i Newgate.
Jeg er en gammel mann, en gammel mann.
Vær stille!
Jeg er en gammel mann.
Du blir av med vettet innen du blir av med livet, det vet jeg.
Inn med dere.
Hva ser jeg, er det ikke lille Oliver?
Å, Oliver, om du visste hvordan jeg søkte deg!
Hold fred, klant.
Er ikke natur natur, fru Bumble? Skal jeg ikke ha følelser?
Jeg ga ham hans navn og oppfostret ham.
Jeg elsket den gutten.
Elsket ham som om han var min egen morfar ...
Husker du mannen i hvit frakk som satt der?
Sowerberry sendte ham til himmelen forrige uke.
Såja herre, ro deg ned. Kjenner du denne personen?
Nei.
Det gjør du kanskje ikke.
Jeg har aldri sett ham i mitt liv.
Hva har du tatt kjerringene hit for? Kjerringer har ører.
Fortell hva du sa i dette papiret, som du sverget og satte ditt navn på.
Kvelden når Sally døde sendte hun oss ut av rommet
men vi lyttet ved døren.
Vi hørte. Og vi så, gjennom plankene.
Vi så henne ta papiret ut av Sallys hånd.
Vi så. Vi hørte.
Og dette er sant. Ja, herre.
Jeg står for det når som helst, herre.
Takk.
Jeg har også her, en uttale fra pantbanken
der du løste ut en medaljong av gull.
Med en dato i 7 mai 1825.
Og inneholdt to hårlokker
og en bryllupsring med navnet Agnes.
Ingen etternavn.
Jeg har ikke mer å si. Jeg solgte dem til den mannen.
Han slengte dem i elven. Hva kan dere gjøre mot oss?
Jeg stoler på, mine herrer, at disse triste omstendighetene
ikke berøver meg mitt oppdrag?
Det gjør det sannelig. Ingen av dere skal noensinne
ansettes i en tillitsstilling igjen.
Vi blir fattigfolk. Du har flaks at vi ikke er strengere.
Dere kan gå nå.
Det var fru Bumble. Hun ville gjøre noe sånt.
Du var i nærheten når medaljongen ble solgt
av din frue og ble ødelagt.
Loven anser at din frue handlet med ditt samtykke.
Om loven anser det, er loven dum.
En idiot.
Om det er hvordan loven ser det, er loven ugift.
Må lovens øyne åpnes av erfaring.
Av erfaring! Det holder.
Hva skal du gjøre med meg? Ikke hva du fortjener.
Gutten har, uten å treffe deg, gått med på at arven
som er igjen etter det du sløste bort, skal deles på halvparten.
Så får det bli. På to vilkår.
Vilkår? Vil du jeg skal be på mine knær?
Du ville gjort en tigger av gutten, din skurk.
En: Du skal bygge et nytt liv i Amerika og aldri komme tilbake til England.
Jo lengre bort du er, desto bedre.
To:
At du ikke avslører hemmelig informasjon du kjenner til ...
... angående denne unge damen.
Jeg har aldri sett denne mannen før.
Jeg har sett deg. Jeg kjenner deg, bedre enn du kjenner deg selv.
Så?
Når din far døde og forlot deg,
letet min mor allerede etter de som tok hånd om deg.
Hun sa at hun var en venn av familien og fortalte dem at du var uekte.
Hvorfor? Hvordan kunne hun være så stygg?
Fordi hun hatet navnet Fleming. Som jeg.
Hun ville utrydde navnet ...
... og skammen over min fars sidesprang.
Fleming? Heter jeg egentlig Fleming?
Du er Olivers tante, min kjære.
Agnes Fleming var din søster.
Om ikke, skal jeg spise hatten min.
Ja. Så må det være.
Rose, kjære Rose.
Harry, min sønn.
Du er meg kjærere enn livet selv.
Hvordan kan du tilgi meg for å ha forhindret din kjærlighet ...
Min eneste tanke var å beskytte deg.
Hysj mor, det finnes bare glede nå. Du har gitt meg Rose.
Rose Fleming, det høres rart ut.
Du får kort tilvenningstid.
Rose Maylie kjennes nok mer kjent.
Rose er min mors søster, fru Maylie. Jeg vet, barn.
Ja, Oliver. Og jeg skal for alltid være din søster.
Guvernørens ordre. God ettermiddag, herr Grimwig.
Håper du betalte for en plass i morgen, herre. Hele byen vil se Fagin hengt.
Det holder.
Tenk på gutten. Unnskyld, herre.
Følger den unge mannen med inn? Det er ikke et syn for en guttunge.
Må det være slik, Grimwig?
Jeg har hilst på Fagin to ganger selv og forstår ham ikke.
I dag er vår siste sjanse. Derfor ...
Er du redd, Oliver? Nei, herre.
Flink gutt. Hold avstand, herre. Det er alt.
Bra gjort, Charley.
Også Oliver.
For noen spede fingrer Oliver har.
Vi skal gjøre dem flinke, Dodger. Vis ham, Dodger, sånn ja.
Bolter ... Han er grunnen til alt dette.
Bry deg ikke om jenta. Bolters hals, Bill ...
... saget av hodet hans.
Fagin. Det er meg, min herre.
Jeg er en gammel mann, min herre, en meget gammel mann.
Noen vil treffe deg.
Hva gjør denne gutten her? Såja, såja.
Fortell hva du vil. Raskt. Han blir stadig verre.
Fagin, du har noen papirer du tok fra en mann som het Monks.
Det er løgn! Det er løgn! Denne Monks, han var en sjuk mann.
For Guds skyld! Dette gjelder guttens arv.
Gjør noe nyttig! Du er døende. Hvor er de?
Papir?
Papir, ja. For vår beskyttelse, du forstår vel?
Monks har tilstått, Sikes er død, gjengen din er oppløst.
Du har ikke noe å tjene. Hører du meg?
Oliver! Jeg vil hviske til deg.
Jeg er ikke redd.
Papiret er i en veske, bakom muren,
halvveis opp i skorsteinen.
Hysj, mine venner. Charley, Dodger, Oliver, kom hit gutter.
Det er bare meg her.
Bare du?
Sånne smarte gutter. Bra gutter.
Jeg vil snakke med deg. Jeg lytter.
Du kan få meg ut, ta meg med deg. Gud, det kan jeg ikke!
Gode Gud, tilgi ham. Bra, det er til hjelp for oss.
Denne døren først. Fortere. Fortere!
Har du ikke annet å spørre ham? Ingenting.
Jeg har ham. Herre, den unge herren, fort.
Kom inn.
Oliver.
Du ville treffe meg, herre. Ja. Kom og sitt her, er du snill.
Oliver, her blant papirene finnes det siste brevet din far
skrev til din mor.
Sørgelig nok ble det aldri sendt, men det er skrevet med så mye
kjærlighet til deg og til henne.
Det bekrefter at det finnes et testamente som han fortalte om.
Hans siste tanker, de forsørgelsene han gjorde for begge.
Skal vi lese det nå, sammen?
Ja, herr Brownlow.Vær så snill.
Nei, ikke "herr Brownlow". Aldri mer.
Din far var som en sønn for meg.
Vil du bli min sønn nå?
Min adoptivsønn?
Vil du det?